1984, Itä-Berliini, ennen glasnostia. Stasi pitää väestöä otteessaan.
300 000 työntekijää ja ilmiantajaa varjelee proletariaatin diktatuuria.
Tavoite on "tietää kaikki".
Marraskuu 1984
Seis. Katse lattiaan.
Menkää.
TUTKINTAVANKILA
Puhuttelu: herra kapteeni.
Sisään.
Istukaa.
Kädet reisien alle, kämmenet alas.
Mitä voitte kertoa?
En ole tehnyt mitään. En tiedä mitään.
Ette ole tehnyt mitään, ettekä tiedä mitään.
Pidätämmekö siis syyttömiä? -Ei...
Jos uskotte niin järjestelmästämme on se jo syy pidättää.
Autamme muistianne, vanki 227.
Naapurinne ja ystävänne Dieter Permasens pakeni länteen 28.9.
Uskomme, että hän sai apua. -En tiedä.
En edes tiennyt, että hän halusi paeta. Kuulin siitä töissä.
Kertokaa, mitä teitte 28.9.
Olen kertonut jo. -Kertokaa vielä.
Olin lasten kanssa puistossa, missä tapasin ystäväni Max Kirchenerin.
Menimme hänen luokseen. Kuuntelimme musiikkia myöhään.
Hän voi vahvistaa tämän puhelimitse.
Voin antaa numeron.
Valtion viholliset ovat ylimielisiä.
Se vaatii pitkän pinnan.
Kelaan eteenpäin.
Antakaa minun nukkua.
Kädet reisien alle.
Kertokaa taas, mitä teitte 28.9.
Antakaa minun nukkua edes tunti. -Kertokaa mitä teitte tuona päivänä.
Miksi pitää valvottaa? Eikö se ole julmaa?
Syytön muuttuu ajan myötä vihaiseksi, koska kokee vääryyttä.
Hän alkaa huutaa ja raivota.
Syyllinen rauhoittuu ja hiljenee tai itkee.
Hän tietää pidätyksensä syyn.
Syyllisyys selviää parhaiten kuulustelulla ilman taukoja.
...ystäväni Max Kirchnerin.
Menimme hänen luokseen.
Kuuntelimme musiikkia myöhään.
Hän voi vahvistaa asian puhelimitse.
Huomaatteko mitään lausunnosta?
Se on sama kuin alussa. -Sanasta sanaan.
Todenpuhuja voi vaihdella sanamuotoa ja tekee niin.
Valehtelija turvaa ennalta opeteltuun.
227 valehtelee. Siitä on 2 osoitusta.
Kuulustelua voi koventaa.
Jos ette puhu, pidätämme vaimonne.
Jan ja Nadja joutuvat laitokseen. Sitäkö haluatte?
Kuka auttoi paossa?
Gläske... -Selkeämmin!
Werner Gläske... -Werner...
...Gläske.
Rauhoittukaa. Rauhoittukaa ja kuunelkaa.
Tietääkö joku, mikä se on?
Hajunäyte koirille.
Se otetaan aina kuulusteltavilta.
Kuulustelette sosialismin vihollisia.
Älkää unohtako sitä. Hyvää päivänjatkoa.
Oikein hyvä.
Muistatko, kun istuimme täällä 20 vuotta sitten?
Minulle tarjotaan professuuria.
Elämä ei ole pelkkiä arvosanoja, tosin ansiostasi minun olivat hyviä.
Mitä nyt? -Miksi minulla olisi taka-ajatuksia?
Kutsuisin sinut vain teatteriin. Ministeri Hempfkin tulee.
Kulttuurivastaavana haluan näyttäytyä.
Se alkaa kello 19. Lähdetään heti.
MUIDEN ELÄMÄ
Ministeri Hempf kello yhdessä.
Hän oli ennen turvallisuusministeriössä.
Hän on puhdistanut teatterin.
Georg Dreyman. Kirjoittaja.
Pöyhkeä. Heistä varoitan oppilaitani.
Hän on uskollinen.
Häntä luetaan lännessäkin.
Hänestä DDR on paras maa.
Katso itse.
Mikä hätänä? Uusi näkykö? -Puhu, Marta!
Sinun Arthurisi on kuollut.
Voit erehtyä. -En, sisar.
Hän syöksyi kuolemaan.
Iso pyörä murskasi hänet. Näen sen -
vaikka näkisin mielelläni muun kauhun.
Miksi en säästy näyiltä?
Elena! Mene kotiin.
Minä hoidan vuorosi.
Mitä pidit?
Dreyman on hyvä. -Panisin seurantaan.
Opetustyö tärvelee vaistosi.
Hoidan sen itse. -Hän on puhdas. Hempf pitää hänestä.
Ampuisimme itseämme jalkaan. Menen alas.
Rakkauden kasvot
Olen kuullut työstänne. Kulttuuri on osaavissa käsissä.
Nimenne mainitaan puoluepiireissä. -Olemmekin puolueen kilpi ja miekka.
Mitä pidätte hänestä?
Georg Dreymanistako?
Ehkä... -Ehkä mitä?
Ehkä hän ei olekaan niin puhdas.
Kovitz! Siksi meidänlaisemme ovat huipulla.
Tavallinen stasilainen kehuisi miestä, pitäisi uskollisena.
Me näemme enemmän. Pääsette vielä pitkälle, Grubitz.
Jokin siinä miehessä mättää.
Dreyman pitää juhlat viikolla. Vieraat ovat epäilyttäviä.
Kuunnelkaa asuntoa, huomaamatta. Toimenpiteet A ja B.
Hänellä on vaikutusvaltaisia ystäviä.
Kukaan ei saa tietää asiasta ennen kuin jotain selviää.
Jos selviää jotain teillä on ystävä keskuskomiteassa.
Hyvää illanjatkoa, herra ministeri.
Miksi hän tuijottaa?
Miksi hän tuli? Ihailee kai sinua.
Täytyyhän minun kohottaa malja kulttuurinluojillemme.
Muuan suuri sosialisti on sanonut: Runoilijat ovat sielun insinöörejä.
Georg Dreyman on maamme insinöörivalioita.
Viehättäviä ystäviä sinulla. -Paul. Lopeta.
Christa-Maria Sieland puolestaan on epäilemättä DDR:n kaunein helmi.
Kohotetaan malja hänelle. Eläköön!
Kehtaakin puhutella sinua. -Älä lähde.
Nyt mielenpiristystä.
Saanko?
Mitä piditte puheestani? -Kiitos.
Pidin näytelmästänne.
Oikein todella. -"Sielun insinöörejä."
Se oli Stalin. -Niinkö?
Minäkin provosoin mielelläni, Hauser.
Toisin kuin te, tunnen rajani.
Dreymankin tietää -
että puolue tarvitsee taiteilijoita ja taiteilijat puoluetta.
Jos puhutte politiikkaa, etsin muuta tanssiseuraa.
Olen seurannut teatteria jo kauan.
Jo ammatin puolesta. -Paul...
Ei hätää. Tunnen Hauserin. Schwalber!
Hyvää työtä.
Käytätte hyviä ohjaajia, Dreyman.
Aina ei ole ollut niin.
Viittaatte Jerskaan.
Tuomitsette hänet ankarasti.
Olihan hänen lausuntonsa ilman muuta liikaa -
mutta asettukaa hänen asemaansa.
Te, kunnianmiehenä.
Ei hän voi vetää nimeään julistuksesta.
Hän saisi työtä lännen teattereista. Hän vain ei halua lähteä.
Hän uskoo sosialismiin ja tähän maahan.
Hänen työkieltonsa... -Työkielto? Ei meillä ole sellaisia.
Valikoikaa sananne.
Toveri Hempf, näin meidän kesken:
Näytelmäni ovat kehnoja Schwalberille. Tarvitsen Jerskaa.
Siksi pidämmekin töistänne.
Uskotte ihmisen voivan muuttua.
Vaikka sanotte sen miten monta kertaa, ihmiset eivät muutu.
Mitä hänelle muuten kuuluu?
Hän toivoo, että työ... Että hän voi taas työskennellä.
Onko hänellä toivoa? -Totta kai. Kun on elämää, on toivoa.
Toivo kuolee viimeisenä.
Kuunteluryhmä on valmis huomenna.
Se pitää hoitaa torstaihin mennessä.
Pystytkö siihen?
Hyvää yötä.
Puoluepäivien talousstrategia...
Pitää mennä, tai naisystävä suuttuu.
Okei. Jatketaan me peliä.
20 minuuttia.
Niin? -Rouva Meineke, sanakin tästä -
niin tyttärenne menettää opiskelupaikan.
Oletteko ymmärtänyt? -Olen.
Lähettäkää Meinekelle kiitoslahja.
On taas kai torstai.
Aika kuluu äkkiä. Ehkä niin on hyväkin.
Miten menee? -Ei huonommin.
Ei täällä aina ole meteliä. -Vain torstaisin.
Et ollut ensi-illassa. -Pärjäsikö Schwalber?
Sinua matkien. -Niin pysyn elossa.
En enää kestä nähdä niitä ihmisiä.
Eikö kuulosta minulta?
Ehkä se entinen Jerska olikin väärä.
Ihmisystävällinen menestyksen voimalla.
Isojen kihojen armosta.
Mutta en valita pitkään.
Seuraavassa elämässäni minustakin tulee kirjailija -
joka kirjoittaa, milloin haluaa, kuten sinä.
Mitä on ohjaaja, joka ei saa ohjata?
Mylläri ilman jauhoja. Ei mitään.
Ei mitään.
Esityksessä oli ministeri Hempf. Puhuimme työkiellosta.
Näyttää hyvältä. Hän antoi konkreettista toivoa.
Todellako?
Sehän kiva.
Halpaa georgialaisviiniä merkkiä Jerska.
Tuleeko pyhä juomarimme?
Unohdin kysyä häneltä.
Olet vahva. Siksi tarvitsen sinua.
Älä synkisty. -Albert on ystäväni.
Ja sinä minun. -Viideskymmeneskö?
Enkö minä täytäkään neljäkymmentä?
Lupasit pitää solmiota syntymäpäivänä.
Ei ole sellaista.
Bon anniversaire.
Solmioko? -Et halunnut kirjoja.
Osaatko solmia sen, työläisrunoilija?
Synnyin solmio kaulassa.
Vapautin itseni keskiluokan kahleista.
Laita kahleet nyt vielä kerran.
Solmion sitominen... Pikkujuttu.
Rouva Meineke, tulkaa käymään.
Osaatteko sitoa solmion?
Ette tiedä, miten kiitollinen olen.
Voitteko huonosti? -En toki.
Onko se valmis?
Loistavaa. Parempaa ei olisi voinut tulla.
Osaattehan pitää tämän salaisuutena? -Tietysti.
Hitto! Luulin oikeasti, ettet osaa.
Et yleensä salaa kykyjäsi. -Et tiedäkään, mitä osaan.
Ensimmäinen vieras.
Naapurit sulkivat alaoven. Menetkö? -Selvä.
Maestro, lahjamme.
Pyysin, ettei kirjoja. Mutta kiitos. -Katso sitä.
Juotavaa? -Kivennäisvesi.
Minulle votka. -Tulee.
Miksi Albert istuu yksin? -Hän ei enää puhu kanssamme.
Toin sinulle jotain.
Tulitko tänne lukemaan? -Se on Brechtiä.
Tunnen itseni teeskentelijäksi täällä.
Älä viitsi. Kadotat otteen todellisuudesta.
Tiedät, että me kaikki ihailemme sinua.
Jostain, mitä tein 10 vuotta sitten.
Ja johon tuskin enää pystyn.
Lempikirjailijani, minulla on kysymys.
Miten pääsit asemaasi?
Toki lahjakkuuden takia, mutta mitä muuta teit?
Olet Stasissa! Kaikki sen tietävät! -Törkeä väite!
Paul ! -No?
Ystäväni on juonut liikaa.
Tiedät, että hän on Stasissa. -Ei, Paul. En tiedä.
Olet niin pirun idealisti. Hänenlaisensa tuhosivat Albertin.
Kielijät ja mukautujat. Ota kantaa. Muuten et ole ihminen.
Jos haluat toimia, soita. Muuten meidän on turha tavata.
Ystävilläsi on huono maku. -Tuo on epäreilua.
Hyvä selänraaputin. -Se on salaattihaarukka.
Hieno silti.
Katso. Kirjoitan tällä uuden näytelmäni.
Sinullakaan ei ole makua. -Joissakin asioissa on.
Jerskalta. -Kirja tietysti.
"Sonaatti hyvälle ihmiselle"
"Lazlo ja CMS avaavat lahjoja."
"Oletettavasti seuraa yhdyntä."
Olette myöhässä.
Anteeksi. Juutuin punaisiin valoihin.
Pääsivät jo asiaan! Taiteilijat hässivät jatkuvasti.
Siksi heitä on kivempi seurata kuin pappeja.
Huomiseen kello 11.
"Albert Jerska." Järjestelmällistä.
Lähetän nuo sinulle. Mennään syömään.
Lentopallojoukkue kokoontuu kello 19.
Esimiesten pöytä on tuolla. -Jostain sosialismin on alettava.
Se auto, jolla Sieland tuotiin öisin...
Se on ministeri Hempfin.
Emme voi seurata johtavia tovereita. Poistin sen raportistasi.
Tulevaisuudessa tuollaiset vain suullisesti minulle.
Autamme siis keskuskomitealaista.
Tiedät, mitä se voi merkitä uralleni ja sinun urallesi.
Jos löydämme jotain...
Siksikö liityimme?
Muistatko valamme? "Puolueen kilpi."
Puolue on yhtä kuin jäsenensä.
Jos heillä on valtaa, sen parempi.
Tiedän uuden.
Honecker tuli toimistoon.
Hän näki ikkunasta auringon ja sanoi...
Mitä nyt?
Suokaa anteeksi. Minä vain...
Jatkakaa toki. Saahan puoluejohtajalle nauraa.
Varmaan tiedänkin jo vitsin.
Kertokaa vain.
Honecker... Toveri puoluejohtaja sanoi : "Huomenta, aurinko."
"Huomenta, aurinko." Jestas.
Aurinko vastasi : "Huomenta, Erich."
Keskipäivällä Honecker sanoi saman.
Aurinko vastasi. Illallakin hän sanoi :
"Iltaa, aurinko." Aurinko ei vastannut.
Uudestaan: "Iltaa, aurinko. Mikä nyt?"
Aurinko vastasi : "Olen nyt lännessä."
Nimi? Arvo? Osasto?
Minunko?
Stigler, aliluutnantti, osasto M.
Tiedätte, miten urallenne nyt käy.
Toveri eversti, minä vain...
Pilkkasitte puoluetta. Se on kiihotusta.
Tuo oli varmaankin jäävuoren huippu.
Ilmoitan ministerin kansliaan.
Se oli vitsi. Aika hyvä. Teidänkin oli.
Tiedän paremman. Mikä on Honeckerin ja puhelimen ero?
Ei mikään. Uudelleenvalinta korjaa.
Tuletko? -Lähden kotiin. Hei.
Onko kylmä?
Christa, unohdit torstain tapaamisemme.
Vai oliko runoilijalla kahdet synttärit?
Tule sisään. Sisään!
Et ymmärrä parastasi.
Älä huoli. Huolehdin sinusta.
Sano, ettet tarvitse sitä. Sitten päästän sinut.
Minulla on tapaaminen.
Mihin luulet meidän ajavan?
Vien sinut sinne. Pääset nopeammin.
On katkeran totuuden aika.
Niin?
Ääliöt.
Torstaina Metropolissa. Ajakaa.
Christa...
Ota minut syliin.
Iltaa, toveri kapteeni. -Olette taas 5 minuuttia myöhässä.
Iltaa. 11. kerros. Oikea käytävä. -Olen jo ylhäällä.
Miten pääsitte rakennukseen? -Täällä asuu monia teikäläisiä.
En usko, että olen käynyt sinun luonasi.
En minäkään.
Tuntuiko hyvältä?
Jää vielä. -En voi. Puolelta on toinen asiakas.
Minulla on aikataulu.
Puoli kahdeltako?
Et ehdi. -Älä siitä huoli.
Varaa minut pidemmäksi aikaa.
Heippa.
Georg?
Oletko kuullut Hauserista? -En.
Hän ei saa luentomatkalupaa länteen.
Onko ihme? Hän esiintyy ylimielisesti.
Antaisitko sinä hänen lähteä?
"CMS tulee kotiin. 'Lazlo' hyväksyy Hauserin matkustuskiellon."
Oletko nähnyt keltaista Brecht-kirjaani?
En tiedä, missä se on. -Kumma.
"Eräänä päivänä sinikuisena syyskuuna."
"Hiljaisuus luumupuun alla."
"Siinä pidin hiljaista kalpeaa rakasta käsissäni kuin ihanaa unta."
"Yllämme kauniilla kesätaivaalla oli pilvi, jota katselin pitkään."
"Se oli valkoinen ja hirveän korkealla."
"Kun katsahdin ylös, se oli poissa."
Niin? -Wellner tässä.
Mitä nyt? -Asia koskee Jerskaa.
Hän on hirttäytynyt.
Georg?
Minä suljen nyt puhelimen.
Sonaatti hyvälle ihmiselle
Tiedätkö, mitä Lenin sanoi Beethovenin Appassionatasta?
"Jos kuuntelen sitä, kumous ei lopu."
Jos on kuullut tätä musiikkia, voiko olla paha ihminen?
Oletko oikeasti Stasista?
Tiedätkö edes, mikä se on?
He vievät ihmisiä vankilaan, sanoi isä.
Niinkö? Minkä niminen se sinun...
Mikä?
Minkä niminen pallosi on? -Ei palloilla ole nimiä.
Uusin tekniikka on käytössä, ministeri.
Valokatkaisijoiden takana. Vessassakin.
Toimenpide C... -Löytäkää jotain.
En neuvo vihamiestäkään pettämään minua.
Häipykää nyt.
Nowack, tarkkailkaa Christa-Mariaa. Joka hetki, kun hän ei ole kanssani.
Peruimme Hauserin matkustusluvan.
Ehkä se poikii jotain. He ovat läheisiä.
Entä CMS ja ministeri?
Tapaavat huomenna. -Hyvä.
Voitamme sillä rakkaustarinalla paljon.
Tai häviämme. Älä unohda sitä.
Ennen pelkäsin kahta asiaa: yksinoloa ja että en voi kirjoittaa.
Albertin kuoltua kirjoittaminen on samantekevää.
Nyt pelkään, että jään ilman sinua. -Tänä iltana sinun ei tarvitse.
Käyn ulkona. -Missä?
Tapaan vanhan koulukaverin. -Tosiaanko?
Oikeastiko? -Mitä sinä nyt?
Minä tiedän.
Tiedän, mihin menet.
Pyydän, älä mene.
Et tarvitse häntä. Et tarvitse häntä.
Tiedän lääkkeistäkin ja sen miten vähän uskot taitoihisi.
Luota edes minuun.
Christa-Maria. Olet suuri taiteilija.
Minä tiedän sen. Yleisösikin tietää sen.
Et tarvitse häntä.
Jää tänne. Älä lähde hänen luokseen.
Enkö? Enkö tarvitse häntä?
Enkö tarvitse koko järjestelmää?
Entä sinä?
Sitten sinäkään et tarvitse sitä.
Miksi sinäkin olet heidän petikaverinsa?
Koska he voivat tuhota sinut lahjakkuudestasi huolimatta.
He päättävät, mitä esitetään, kuka esittää ja kuka ohjaa.
Et halua, että sinun käy kuin Jerskan.
Enkä minä. Siksi lähden nyt.
Olet oikeassa paljossa. Haluan muuttaa niin paljon.
Pyydän ja anon sinulta: älä mene.
Pomo, tulinko ajoissa? Voin arvata, mitä ne kaksi tekevät.
Piks poks... Voin tulla kuuntelemaan.
Ettei teillä mene ylitöiksi.
"Älä mene." Mihin nainen lähtee?
Koulukaveria tapaamaan. -Jaa?
Laadin yksityiskohtaisen raportin.
Hyvät yöt.
Mitä mulkoilet?
Kivennäisvesi.
Tai ei... Votka. Tuplana.
Toinen vielä.
Saisinko konjakin?
Neiti? -Saisinko olla yksin?
Neiti Sieland?
Tunnemmeko me? -Minä tunnen teidät.
Moni rakastaa teitä omana itsenänne.
Näyttelijä ei ole itsensä. -Te olette.
Näin teidät näyttämöllä. Olitte enemmän itsenne kuin...
Kuin nyt.
Tiedättekö, millainen olen? -Olen yleisönne.
Minun täytyy mennä. -Mihin?
Tapaan koulukaverin. -Juuri nyt ette ollut itsenne.
Enkö? -Ette.
Tunnette hyvin Christa-Maria Sielandin.
Mitä luulette? Loukkaisiko hän rakasta ihmistä?
Myisikö hän itsensä taiteesta?
Teillä on jo se. Se olisi huono kauppa.
Olette suuri taiteilija. Ettekö tiedä sitä?
Te olette hyvä ihminen.
"Lazlo ja CMS riitelevät. CMS lähtisi tapaamaan koulukaveria (? )."
"Lopulta hän lähtee. Lazlo ei pidä siitä."
"20 minuutin päästä CMS jo palaa. Lazlon ja minun yllätykseksi."
"Lazlo vaikuttaa tyytyväiseltä. Seuraa hyvin intiimi kohtaus."
"CMS lupaa, ettei enää lähde pois."
"Lazlo sanoo: 'Nyt jaksan tehdä jotain."'
"Se viitannee uuteen näytelmään."
"Lazlon kirjoittaminen on takkuillut."
"CMS:n lausunnon tarkoitus on epäselvä."
"Ehkä hän aikoo hoitaa Lazlon kotia. Loppuyö sujuu rauhallisesti."
Toveri kapteeni... Siksi vain kun... Mieskin nukkuu.
Hyvä raportti.
Todellako?
En tiennyt, että hän voi niin huonosti.
En minäkään.
Yhdestä, joka pääsi toiselle puolelle.
Tilastokeskus laskee ja tietää kaiken.
Monetko kengät ostan vuodessa: 2,3. Montako kirjaa luen vuosittain: 3,2.
Moniko ylioppilas saa parhaan arvosanan: 6347.
Yhtä laskettavaa asiaa ei lasketa.
Ehkä luvut kirpaisisivat byrokraatteja.
Itsemurhia.
Jos tilastokeskukselta kysyy -
kuinka monen epätoivo ajaa kuolemaan, oraakkelimme vaikenee.
Nimi välitetään turvaviranomaisille.
He huolehtivat maamme turvallisuudesta. Ja onnesta.
1977 lakattiin tilastoimasta itsemurhia.
"Itsemurhaajia".
Vaikka teko ei ole murha.
Siinä ei ole verenhimoa eikä kiihkoa.
Se on vain toivon kuolema.
1977 oli vain yksi Euroopan maa -
jossa itsemurha oli yleisempi. Unkari.
Sitten tulimme me, reaalisosialismin maa.
Yksi lukemattomista on Albert Jerska.
Hänestä haluan kertoa tänään.
Yritin saada tilastoja...
...turvallisuusviranomaisten tehokkuudesta.
Harjoittelin puhettani täällä.
Sen jälkeen olen pitänyt musiikista.
Tavataan minun asunnossani.
KLO 15, PANKOW-MUISTOMERKILLÄ
Onko nyt kyllin turvallista?
"Henkivartijani." Nimesin "Rolfiksi".